› Předchůdce SUV modelů ŠKODA: Univerzální TREKKA
› Víceúčelový vůz TREKKA vznikl na upraveném podvozku a s mechanickými komponenty modelu ŠKODA OCTAVIA
› Model šitý na míru novozélandskému trhu byl úspěšně vyvážen i do Austrálie, Oceánie a Vietnamu
› Široká nabídka pěti verzí, dvou až osmimístné karoserie v provedení kombi, pick-up nebo „plážové“ vozidlo pro volný čas
› Více než 80letá tradice vozů ŠKODA se zvýšenou průchodností terénem, zahrnující verze 4×2, 4×4 a 6×4
Univerzální TREKKA
Globální modelová ofenzíva SUV značky ŠKODA staví na bohaté tradici. Na sklonku roku 1966 se na v novozélandském Otahuhu rozeběhla výroba vozu TREKKA. Na technickém základě modelu ŠKODA OCTAVIA vzniklo do roku 1972 na 3000 exemplářů v pěti karosářských variantách. První kroky na poli vývoje vozů se zvýšenou průchodností terénem a užitnou hodnotou ale automobilka ŠKODA učinila již mnohem dříve.Vůz TREKKA vznikl v polovině 60. let na míru novozélandskému trhu. Mladoboleslavská značka jím vyšla vstříc specifickým potřebám tamních zákazníků, kteří se s její produkcí poprvé seznámili již před více než 100 lety prostřednictvím dovozu automobilů značky Laurin & Klement. Roku 1955 na ně navázaly úspěšné automobily ŠKODA 1200, následované modely ŠKODA 440 a OCTAVIA. Poptávka na novozélandském trhu rychle rostla, souběžně s tím ale sílila i ochranářská opatření tamní vlády. Z daňových a celních důvodů se proto v roce 1961 rozeběhl dovoz vozů v demontovaném stavu (CKD – completely knocked down). Kompletace probíhala u společnosti Motor Industries International v Otahuhu, působící od roku 1956 jako importér vozů ŠKODA.
Právě vysoká dovozní cla byla motivem vzniku vozu, jako šitého pro novozélandské farmáře, řemeslníky, lesníky a lovce. S využitím technických skupin modelu ŠKODA OCTAVIA se podařilo vyvinout praktický a všestranný vůz TREKKA, díky lokální montáži a výrobě karoserie na míru odpadla závratná cla a bylo možné nabídnout bezkonkurenční poměr ceny a užitné hodnoty. Série návrhů a prototypů z let 1965-1966 byla výsledkem spolupráce britského designera George Taylora a specialistů automobilky ŠKODA. Zde hrál prim bývalý šéf vývoje karoserií v Mladé Boleslavi Josef Velebný, který se na Novém Zélandu zaměřil zejména na řešení řady praktických prvků při návrhu vozu i zavedení sériové výroby – ta v Otahuhu odstartovala 2. prosince 1966.
Pro vůz TREKKA byl z tehdejšího Československa dodávaný podvozek ŠKODA OCTAVIA Super s rozvorem zkráceným ze standardních 2389 mm na 2165 mm, k solidní světlé výšce 190 mm přispívaly i pneumatiky 5,90 – 15. Za přední nápravou podélně uložený čtyřdobý čtyřválec OHV o zdvihovém objemu 1221 cm3 poskytoval výkon 34 kW (47 k) při 4500/min a točivý moment 87 N.m při 3000/min. Navazovala na něj synchronizovaná čtyřstupňová převodovka. Velmi dobrou stoupavost a sílu vozidla v tahu umocnila instalace lehčího stálého převodu, na přání byl dodáván diferenciál s omezenou svorností Balanced Traction. Na méně kvalitních cestách a v lehčím terénu vynikly přednosti tuhého páteřového rámu podvozku s nezávislým zavěšením všech kol a zdařilá charakteristika odpružení, snižující opotřebení vozu při současném zvýšení komfortu pro posádku. Největší rychlost 105-110 km/h stejně jako spotřeba asi 11 l na 100 km plně odpovídaly potřebám zákazníků i charakteru vozidla a náročným provozním podmínkám.
Vozy TREKKA byly dlouhé 3590 mm a široké 1600 mm. Kromě výšky 1785-2040 mm se lišila také hmotnost samotného automobilu (920-980 kg) i jeho užitečná hmotnost (450-500 kg), zákazníci totiž mohli vybírat z pestré palety provedení. Kromě třídveřové verze se dvěma až osmi sedadly a střechou pevnou, stahovatelnou plátěnou či nasazovací z plastů, existovala také kombi STW a „plážový“ vůz pro volný čas.
Většina z téměř tří tisíc vozů TREKKA vyrobených v období 1966-1972 oslovila novozélandské zákazníky, velmi praktický, spolehlivý a v provozu nenáročný předchůdce vozů SUV ale zamířil i na exportní trhy jako byla Austrálie, Fidži, Samoa a Vietnam. Úspěch modelu TREKKA inspiroval vznik obdobně řešeného lehkého užitkového vozidla Skopak (ŠKODA-Pákistán), jehož v období 1970-1971 vzniklo asi 1400 kusů.
Zkušenosti s vozy s výrazně zlepšenou průchodností v terénu a robustní konstrukcí získala automobilka ŠKODA již dávno před tím, než odstartovala aktuální modelovou SUV ofenzivu. V roce 1934 nastoupila progresivní řada ŠKODA POPULAR, již v únoru 1935 zkoušela automobilka tento typ v Krkonoších s lyžemi na předních řízených kolech a řetězy s drapáky na zadních pneumatikách. Vozidlo obstálo i na neprohrnutých horských cestách s až 75 cm sněhu. V roce 1936 vznikly tři prototypy určené pro československou armádu: třínápravový model ŠKODA 903 měl kola dvou zadních náprav poháněna šestiválcovým motorem 3,0 l o výkonu 45 kW. Pozdější provedení z přelomu 30. a 40. let vynikalo stoupavostí až 45 % a dosahovalo v dané kategorii vysoké rychlosti 100 km/h.
Pohon 4×4 se ve vozech ŠKODA poprvé uplatnil na počátku 40. let u speciálů na bázi řady SUPERB. Pro sériovou výrobu ale musel vystačit pohon zadních kol, tak jako v první poválečné řadě ŠKODA 1101 „Tudor“, jehož nabídka zahrnovala i prostornou a variabilní karoserii kombi STW či verze 1101 VO (vojenskou otevřenou) a 1101 P (pohotovostní).
Pohon všech kol nabídl až progresivně řešený terénní vůz ŠKODA 973 « Babeta » z let 1952-1954. Vynikající průchodnost terénem se opírala o nájezdové úhly 55 °, převodovku s redukcí, mezinápravovou rozvodovku a oba nápravové diferenciály s uzávěrkami. Stálý redukční převod ve všech nezávisle zavěšených kolech spolu s variabilním nastavením odpružení zkrutnými tyčemi stály za značnou světlou výškou, seřiditelnou v rozmezí 360-380 mm.